Juhlaohjelma on selvä. Meillä on armeijan soittokunta -
ja seitsemän erilaista puhujaa, ei itkupillejä...
Se on virallista. Paul, Doug ja Rick lentävät Floridasta.
Ruckus soittaa taas yhdessä tänä yhtenä iltana!
- Mitenkäs ilmapallot? - Tilasin Balloon Citystä. Niitä on.
Drew, arkkuni tuli Lexingtonista ja minun on sanottava, että se on oikein kaunis.
Drew, minulta kysytään tätä koko ajan.
Miksi häntä ei haudata Elizabethtowniin?
- Tarkoitus ei ole loukata ketään täällä. - Onko olemassa osittaista tuhkausta?
Bill Banyon, miten voit edes sanoa tuollaista?
Tiedän, että rakastitte isääni, mutta äitini toive ratkaisee.
- Emmekä me ole Kaliforniasta. - Jessie, tekisitkö jotain pojallesi?
- Joo. - Kunnon selkäsauna auttaisi.
- Luulen, että Charles haluaa sanoa... - Tiedän, mitä hän sanoo.
Teillä kaikilla on oma käsityksenne hänestä.
Tämä on meidän.
Perheeni käsitys siitä, mitä hän halusi.
Se on suunnitelma. Näin se menee, kaverit.
Ripotellaan mereen!
Se on Kalifornian päätös!
Hitto. Oregon!
Olemme todellakin Oregonista.
Älkää pakottako minua antamaan teille selkään. Jättäkää hänet rauhaan.
Jessie, minulla on jotain sinulle.
Samson, me katsomme tämän.
Pikku hetki.
Opi kuuntelemaan Rustyn kanssa.
Hei. Olen Rusty.
Autoin tämän talon rakentamisessa kauan aikaa sitten.
Mutta puuta syövät termiitit, ovat vaarantaneet tämän, kerran niin upean, rakennuksen eheyden.
- Mikä tuo ääni on? - Niinpä tänään, räjäytän tämän talon.
Hiljaisuus.
Jos räjäytän tämän talon, -
lupaatteko olla kilttejä vanhemmillenne?
Kyllä!
Hyvä.
Eiköhän räjäytetä se.
- Joe, olemmeko valmiit? - Joo, anna palaa.
Lanka palaa!
Kolme, -
Kaksi, -
Yksi.
Nyt rakennamme uuden talon.
Kiitos, että autoit Jessietä.
- Eikö tunnukin hyvältä? - Kuin Mitch olisi täällä.
Pystyn näkemään Mitchin juuri nyt, niin ylpeänä -
sinisessä puvussaan.
Entä te?
Lopettakaa tuhkaus!
- Lopettakaa tuhkaus! - Mitä hittoa on tekeillä?
Odota tässä.
Olen pahoillani.
Tässä on isäsi.
- Olen samaa mieltä. - Kunnon häiden suunnittelu vie 1,5 vuotta.
- Oletko tosissasi? - Kyllä.
Tämä on Claire. Tuntuu kuin olisin tuntenut hänet ikäni.
Chuck huusi minua illalla ovellani: "Cindy, tule ulos."
Vastasin: "Chuck, ei tänä iltana! Vasta kun ollaan naimisissa..."
Onko tuo...
Hei, Mitch.
Mitä Benille tapahtui?
Georgiassa oli myrsky. Koneille tuli lentokielto.
Eikä hän pidä lentämisestä.
Häntä pyydettiin kertomaan jollekin johtokunnalle tärkeistä ideoista.
Claire, haluan nähdä sinut viskimaistajaisissa huomenna tasan kymmeneltä. Sopiiko?
- Hyvä on. - Rakastan tätä tyttöä!
- Näytät todella hyvältä. - Näytän hirveältä.
- Älä höpötä. Näytät hämmästyttävältä. - Kiitos.
- Ja tämä mekko... - Pärjäsin kyllä hyvin haastattelussa.
Aivan. Haastattelu, ihan unohdin.
Tiedän, minua on mahdoton unohtaa, mutta vaikea muistaa.
Drew! Rakastan elämää, rakastan sinua.
Hei, kaipasin sinua harjoituspäivällisillä.
- Claire? - Niin?
- Näytetään Mitchille hänen muistotilaisuuden näyttämö. - Hyvä on.
"Chuckin ja Cindyn häät!"
Ole hyvä, isä.
Tervetuloa ihmisten vuosikokoukseen, jotka... vuosittain tapaavat!
- Tapaamme jälleen ensi vuonna. - Hienoa. Tule.
Aion sanoa juuri nyt sellaista, mitä emme sano.
Tapahtukoon mitä tapahtuu, tapahtukoon mitä tapahtuu, en välitä seurauksista.
Saatan nolata itseni, mutta aion sanoa sen.
Pidän sinusta!
- Mitä? - Sinun pitäisi syödä jotain.
Olen pitänyt itseni nälässä koko viikon!
- Benin vuoksi. - Ja minähän muuten syön.
- Syömme huoneessani. - Huonepalveluko?
Haluan juustoa ja juustojuttuja. Ei vaan, munia ja ranskalaisia. Juustoa kaikkeen.
- Siis juustoa. - Juustoa ja Coca Colaa.
Äläkä huolehdi. Niin hyvältä kuin tänä iltana näytätkin, olet turvassa kanssani.
Tietenkin on turvallista. Onhan täyskuu.
- Näytän hyvältä. - Sinä tosiaankin näytät hyvältä.
Pidän näitä vaatteita. Onko sinulla koskaan ollut epäonnenvaatteita?
Tämä mekko, mistä niin pidät? Hyviä asioita ei ole sattunut tämä mekko ylläni.
Mutta nähtyäni sen tänä iltana, sanoin: "Saat vielä yhden mahdollisuuden."
Kieltäydyn hyväksymästä, että tämä mekko pettää jälleen.
Joka tapauksessa, unohda äskeinen.
Olet täällä, olemme yhdessä ja se kuin pääset vapaaksi vankilasta -kortti.
On lähes keskiyö. Elämä ei voi olla niin julmaa, ettemmekö ansaitse olla yhdessä... syödäksemme.
- Hei, Chuck. - Hei, Cindy.
Hetkinen. Missä Mitch on?
Jätin hänet juhlasaliin.
Olen pahoillani, että Ben myöhästyi lennolta.
Unohtiko hän? Ei myrskyä Georgiassa. Ei johtokuntaa.
Ei tärkeitä ideoita.
- Helvetin ääliö. - Hän ei ole ääliö.
Hän on nerokas mies, joka haluaa olla jatkuvasti työllistetty.
Älä viitsi.
Elämässä ei ole mitään suurempaa kuin sen selväksi tekeminen, -
että asiat ehkä todellakin ovat mustia ja valkoisia!
Tämä kaveri, Ben, joka selvästi pitää sinua itsestäänselvänä -
joka jatkuvasti käyttää sinua hyväksi, on paha!
Ja mitä minä sanon, on hyvää. Ymmärrätkö mitä tarkoitan?
Sinun ei pitäisi olla kenellekään mikään korvike.
Sen kaverin pitäisi olla täällä juuri nyt, tekemässä tätä.
Ehkäpä niin.
Hän on onnekas, etten ole oikea henkilö sinulle.
Tiedän, miksi et ole, mutta kerro se minulle niin, -
että näen sen sinun näkökulmastasi.
Minä tiedän, mitä sinä ansaitset.
Mitä minä ansaitsen?
Sinä ansaitset...
Sinä ansaitset -
kaverin, joka sanoo:
"En pysty kuvittelemaan maailmaa ilman sinua.
Avaamme viinitilan, kun olemme 70-vuotiaita.
Joka joulukuu snoukkaamme ja joku vuosi otamme mukaan lapsemmekin.
Meillä on aina samanlaiset punaiset autot rekisterikilvin: Chuck ja Cindy."
Ansaitset kaiken tämän ja enemmän.
Se et ole sinä, tiedän.
- Ethän pidä tätä hylkäämisenä. - En todellakaan.
Ben on hyvin onnekas. Me ainoastaan suutelimme.
Suurin osa elämäni seksistä, ei ole ollut niin henkilökohtaista kuin tuo suudelma.
Laitan kenkiäni jalkaan.
Anteeksi.
Kävelen ovesta ulos eilisiltaisissa vaatteissani.
"Hei, Claire. Älä lähde. Jää. Syödään aamiaista."
Tulen kaipaan huuliasi ja kaikkea niihin liittyvää.
Nähdään, Mitch.
Claire, senkin lutka!
- Claire! Voi hyvä Jumala! - Claire!
Odota!
Sano rakastavasi minua. Sillähän siitä päästään.
Claire, aion sanoa tämän, koska ansaitset sen.
Tämä ei ole helppoa minulle, mutta täältä tulee.
Neljä päivää sitten menetin suuren amerikkalaisen kenkäyrityksen.
Itse asiassa, pystyt pyöristämämään sen yhteen miljardiin dollariin!
Huomiseen iltapäivään mennessä, kaikki tietävät.
Julkaistaan jotakin, joka osoittaa minut -
uskomattomimpana epäonnistujana alani historiassa.
Se on kaikki, mitä osaan tehdä.
Koko täällä oloni ajan, olen yrittänyt olla vastuullinen ja charmikas -
ja elää menestyksen mukaan -
jota ei ole olemassa.
Ainoa mitä todella haluan, on -
että en olisi täällä.
Olen pahoillani.
Minulla on todella synkkä tapaaminen kohtalon kanssa.
Se on salaisuuteni.
Se minä olen.
- Siinäkö kaikki? - Kyllä, siinä kaikki.
Olen pahoillani.
Minä vain ajattelin, että pieni osa sinua voisi olla pikkuisen surullinen lähtiessäni.
Mutta tämä juttu taitaa koskea vain kenkiä.
Tietenkin, olen surullinen puolestasi. Tämä on vain vähän suurempi kuin sinä ja minä!
Sitä paitsi en sanonut miljoona. Sanoin miljardi!
Miljardi dollaria!
Se on paljon miljoonia!
Joten, sinä epäonnistuit.
- Ei, sinä et nyt ymmärrä. - Hyvä on, sinä todellakin epäonnistuit.
Epäonnistuit, epäonnistuit...
Luuletko, että välitän siitä?
Kyllä minä ymmärrän.
Sinä olet taiteilija. Sinun työsi on rikkoa rajoja.
Ei hyväksyä surkeaa, kumartaa ja sanoa: "Kiitos, olen häviäjä, lähden karkuun."
"Phil merkitsee minulle..." Entä sitten?
- Minä en itke. - Haluatko olla todella suuri?
Pitää olla rohkeutta epäonnistua kunnolla, eikä saa lähteä karkuun.
Laita heidät ihmettelemään, miksi yhä hymyilet.
Se on minusta todellista suuruutta.
Mutta -
älä kuuntele minua, olen Claire.
- Kiitos, Claire. - Ei kestä.
Lopeta yrittämästä rikkoa välejä kanssani?
Olet koko ajan yrittänyt laittaa välejä poikki kanssani, emmekä edes ole yhdessä.
Tiedän.
Odota.
Emmekö ole?
Emme tietenkään ole.
Me olemme korvikeihmisiä, etkö muista?
Nähdään Mitchin muistotilaisuudessa, jos pääsen sinne.
Kun annan sinulle merkin, päästät köyttä hitaasti.
- Hitaasti ja aistikkaasti. - Teen niin. Hitaasti ja aistikkaasti.
Hän tuli! Tuo hän on. Hän se on. Tuo on Hollie.
Hollie!
- Hollie. - On todella mukavaa nähdä sinua.
- Näytät kauniimmalta kuin koskaan. - Kiitoksia.
Jos se ei olisi tätä, se olisi jotain muuta.
Mitch kirjoitti kirjeitä, ei kertaakaan sähköpostia.
- Hän oli aina minua varten. - Missä sinä olet, Mitch?
Minä rakastin häntä. Te kaikki tiedätte sen.
- Minä rakastin häntä! - Vaikka hän muutti Kaliforniaan, -
Jumala rakastaa häntä, hän tuli aina takaisin juurilleen.
- Tulen kaipaamaan hänen nauruaan. - Minulla ei ole mitään hauskaa sanottavaa.
Eikä minulla ole hauskaa tarinaa kerrottavana.
Sen minä sanon, ettei Mitchille ollut helppoa lähteä armeijasta -
ja aloittaa alusta Kaliforniassa.
Sinänsä pyydän anteeksi, rooliani siinä kaupassa sinänsä.
Kaikille, jotka järjestitte tämän illan. Tämä on mennyt loistavasti. Kiitos.
- Lena, hän ei ole vielä tajunnut. - Se tapahtuu. Se tapahtuu.
Naiset ja herrat -
Hollie Baylor.
Yritä pysyä hereillä.
Olen hiukan hermostunut.
Mutta täällä ollaan.
Siitä on jo aikaa.
Siviilivihkimisenä sinetöity avioliitto oli pitkä.
Olimme täydellisiä vastakohtia ja se toimi.
Suunnitelma oli lähettää -
poikani edustamaan perhettä.
Olin kauhuissani siitä, että olisitte nähneet minut -
naisena Kaliforniasta, joka vei hänet pois.
Me kuitenkin asuimme Kaliforniassa perheenä -
1,5 vuoden ajan, 27 vuotta sitten.
Minä aina tunsin sen.
Kaikki sen takia, koska seisoin hississä Tokiossa -
ja tämä komea kapteeni käveli sisään matkallaan Elizabethtowniin.
Hän oli kihloissa, kuten minäkin.
Jollain tavalla kaappasin hänet ja vein Disneylandiin!
Mutta jotain tapahtui välillämme, joka -
ei ollut suunniteltua.
Olimme rakastuneet.
Kerron vähän elämästä ilman Mitchiä.
Halusin tutustua Mitchin autoon ja se itse asiassa söi minut.
Menin pankkiin ja virkailija katsoi minua omituisesti. Menin kotiin ja katsoin peilistä.
Kasvoni olivat yhä vihreät kasvonaamiosta, jonka olin unohtanut pyyhkiä.
Soitin 30 vuotta meillä olleelle vakuutustarkastajalle, -
jonka poikaa Mitch itse asiassa auttoi pääsemään West Pointiin -
kertoakseni, että Mitch on poissa.
Hän soitti takaisin vasta kahden päivän kuluttua.
Auto, pankki, vakuutusmies, maailma. Kukaan ei todella välittänyt.
Ei niin kuin me.
Olin aina halunnut oppia steppaamaan, joten otin steppaustunteja.
Ja halusin oppia, kyllä. Halusin oppia luomuruuan valmistamisen ja niin yritin sitä.
Korjasin vessan.
Kyllä. Ihan itse.
Ja halusin oppia nauramaan.
Miksen ollut hauskempi, kun Mitch vielä oli elossa?
Tajusin, että menee aikaa, että on hauska.
Ja vie aikaa saada ilo irti elämästä.
Joten ilmoittauduin komediakouluun.
Kyllä, niin tein. Tiedän, tiedän. Olin luokan vanhin. Kiitos.
Meidän käskettiin kertoa tarina. Jotain totta, mitä oli tapahtunut meille.
Niin menin eteen ja kerroin miehestäni ja rakkaudesta, jonka hän taakseen jätti.
Muutama päivä Mitchin kuoleman jälkeen.
Olin kävelemässä pihan poikki ja näin naapurimme, joka oli Mitchin hyvä ystävä, Bob.
Hän näki minut tulevan portista ja -
sanoi: "Olen pahoillani menetyksestäsi."
Tiesin, että hänkin halusi tuntea menetyksen ja jakaa sen. Halusin auttaa häntä.
Hän laittoi kädet ympärilleni, hän tuuditti minua ja hänen syleily tiukkeni.
Lopultakin joku, joka todella välitti.
Ja sitten -
tunsin jotain muuta.
Jotain valtavaa.
Sanotaan se!
Seisokki.
Tiedän.
Seisokki, sen minä saan. Sen sitä saa, kun yrittää tehdä kaiken itse.
Seisokki Bob, naapurini.
Voi, kulta.
Hän pilasi sen kaikilta teiltä.
Rakastan sinua. Tämä on sinulle, lempikappaleesi.
Lauantai-iltana.
Sinä tosiaan toit kaikki yhteen. Pakko myöntää.
Minulla on eräs asia sinulle.
Hyvin ainutlaatuinen kartta.
- Kotimatkallesi. - Aivan, kartta.
- Sinä lupasit. Muistatko? - En. Tai siis, muistan.
Tämä on sinulle, Mitch.
"Free Bird"?
- Minun on parasta mennä takaisin... - Benin luokse.
Hän lopultakin pääsi tänne.
Onko Ben edes olemassa?
Soita kun pääset kotiin, ei ennen.
Haluan sinun pääsevän syvälle kauniiseen surumielisyyteen kaikesta tapahtuneesta.
Se on hieno kartta.
- Jessie! - Anna mennä vaan!
Voi hyvä Jumala!
Olen lentoemäntä! Käyttäkää tätä uloskäyntiä!
Viimeisten katseiden asiantuntijana.
Tämä oli aika symbolista, Claire.
Ystävät ja naapurit, olemme kokoontuneet tänne -
sanoaksemme jäähyväiset rakkaalle ystävällemme Mitchille.
Tule, kenraali.
Clairen kartan reitin läpikäyminen, -
johdattalevine musiikkeineen ja yksityiskohtaisine ohjeineen, -
kestäisi 42 tuntia ja 11 minuuttia.
"Starttaa."
Tervetuloa automatkalle Mitchin kanssa.
"Aloita matkasi, äläkä jätä mitään väliin."
Hän oli laatinut koko reitin ja ajoittanut sen musiikkiin, jonka oli laittanut cd:lle.
Laulut olivat tietenkin klassisia kokoelmalauluja. Koskien häntä, tietenkin.
Ja rikasteena mausteita meidän lähes romanssista.
60B.
Tämä on The Hombres.
Ja hän jopa laittoi musiikin tulevia tapahtumia varten.
Minuutilleen.
Me selviämme, kenkä ei.
Sinulla on viisi minuuttia aikaa kieriskellä ihanassa kurjuudessa.
Nauti siitä, syleile sitä, hylkää se -
ja jatka eteenpäin.
Tässä on joki, joka johtaa Mississippiin.
"Tämä on Amerikka", hän kirjoitti.
Ja jos joku saa päättää mihin heidän Mitchinsä haudataan, -
tässä on muutama paikka, johon minun Mitchini haudattaisiin, -
tai levitettäisiin.
30 minuutin tauko, maailman parasta chiliä varten.
Ja muualla Memphisissä.
Tämä olisi hyvä aika pysähtyä Earnestine ja Hazelissa, ja sanoa terve Russille.
- Kuinka voit? - Hän on ollut paikassa 38 pitkää vuotta.
Hän kertoo sinulle muutaman tarinan.
Katso tätä. Tuo on bluesia!
Ja aivan kulman takana, Lorraine motelli.
Hotellin parvekkeella Martin Luther King veti viimeisen hengenvetonsa.
"Kun Martin aloitti puheensa, hänellä ei ollut tekstiä. Hän vain alkoi puhumaan."
Hänen kuolemansa oli vain alkusoittoa hänen voittokululleen.
Ylität sillan, joka ohittaa Mark Twainin muusan, Jeff Buckleyn kuolinvuoteen, -
samalla kun yön tuuli piiskaa hiuksiasi naamallesi ja ikkunan ulkopuolelle.
Voit tuntea tuon tumman veden sielun, jo ennen kuin saavut toiselle puolelle.
Jotkin musiikit tarvitsevat ilmaa. Avaa ikkunasi.
- Selvä on! Hyvä! - Rakastan sinua, isukki.
Minä rakastan myös sinua, Drew. Mihin haluat mennä?
- Tucky. - Kentuckyyn?
Hyvää huomenta.
Kuinka voit?
Eloonjäämispuu. Se on suosikkipuuni koko maailmassa.
Ja minä pidän puista.
Tämä kerran niin kovasti odotettu tuote -
voi tehdä kokonaisesta sukupolvesta paljasjalkasen.
Surullisuus on helpompaa, koska se antautuu.
Sanon, ota aikaa tanssiaksesi yksin, toinen käsi vapaana heiluen.
Katso meitä.
Sinä monien melkein mahtavien projektiesi kanssa, minä fiaskoni kanssa.
Voi, Jumala.
Molemmat uurastamme niin paljon, -
minkä takia?
Meidän olisi pitänyt lähteä tälle reissulle jo monta vuotta sitten.
Se tosiasia, että haluan mennä kotiin ja tappaa itseni, ei ole sinun syytäsi.
Minkä takia? Philin takia? Ei!
Älä eksy.
Jatka maailman toiseksi suurimpaan viljelijöiden markettiin, -
joka löytyy maailman toiseksi suurimmalta viljelijöiden kadulta.
Jotain hyödyllistä loppuretkeä varten.
Mene lemmikkieläinosastolle. Katso springerspanieleista kertovan kirjan sisään.
Mene kenkäosastolle.
Etsi esillä oleva suunnittelemasi kenkä ja katso sisälle.
Olet kohdannut kartan tienhaaran.
Voit mennä autoosi ja loput ohjeet ohjaavat sinut kotiisi.
Tai...
Etsi tyttöä punaisessa hatussa, -
joka odottaa sinua vaihtoehtoisen suunnitelman kanssa.
Yksikään todellinen fiasko, -
ei koskaan ala pelkän riittävän tavoittelulla.
Iso-Britannian ilmavoimien motto on:
"Ne, jotka riskeeraavat, voittavat."
Yksinäinen vihreä köynnös pystyy kasvamaan sementin läpi.
Pohjoinen punalohi hakkaa itsensä verille, satojen mailien matkallaan yläjuoksulle, -
vastavirtaan vain yhden asian takia.
Seksin tietenkin.
Mutta myös, -
elämän.